Před osmi lety se v České republice naposledy představil Rodney Orpheus a spol.
The Cassandra Complex jsou bezpochyby kultem. Jako jedni z prvních západních umělců tu po revoluci vystoupili a od té doby se u nás kapela představila hned několikrát. Suita oddaných příznivců se léty navíc nezmenšuje, ale naopak nabírá na síle. A není se čemu divit - jejich loňské koncerty na německých festivalech jsme hodnotili s ryzím nadšením - ostatně se můžete přesvědčit sami z našich reportů z Wave Gotik Treffen nebo Amphi Festivalu.
Od poslední návštěvy včera uplynulo rovných osm let a my si teď pojďme připomenout atmosféru akce reportem z pera Pavla Zelinky a Beowulfa. A jaké jsou vaše zážitky a pocity z tohoto koncertu? Podělte se s námi v diskusi pod článkem.
Report z koncertu The Cassandra Complex a Inertia
Hlavní záložky
![](/images/stories/cassandra_poste.jpg)
Návrat po devatenácti letech? Co může čekat posluchač od kapely, která zahrála v bývalém Československu pro nechápajícího a nových podnětů lačného publika pár měsíců po sametové revoluci? Po kapele, která se po dekádu dlouhé pauze dala dohromady na první týdenní šňůru?
Odpověď dal nedělní koncert, který dopadl na výtečnou. I když, na začátku to na triumfální návrat nevypadalo. I my v Sanctuary.cz jsme čekali, že na Rodneyho Orpheuse a spol. bude zvědavo mnohem více fanoušků, ale doba evidentně není zralá na nostalgické indie vzpomínání. Koncert podpořila domácí černá sebranka a velký počet věrných fandů, kteří zřejmě projeli s kapelou všechny štace. Ale teď už ke koncertu samotnému.
Role předskokana se zhostila britská Inertia, které se u nás nedávno představila v pražské „sedmičce“. Kapela začala svůj set jen o pár minut později než byl udávaný čas a pokusila se rozehřát prozatím velice prořídlý dav, který do Lucerny dorazil. Tím se ovšem parta okolo Rezy Udhina nenechala rozhodit a svůj mix elektroniky a popu představila s vysokým nasazením.
Zhruba v půlce vystoupení, při kterém zazněla i novinková klipovka „Alive“, se mikrofonu chopila sličná Alexys, která do té doby obsluhovala pady, a koncert tak dostal trošku jiný rozměr. Ke konci se dokonce vyskytl i nějaký ten (fotografující ;)) tanečník. Celkově se jednalo o dobré vystoupení, které však narazilo na to, že se dnes „přišlo na někoho jiného“.
![Inertia](http://galerie.sanctuary.cz/sites/default/files/galerie/casandra_complex-7567/casandra_complexl_2012_001.jpg)
Cassandra Complex hraje od svého reunionu ve stejném složení. To znamená s kytaristy Andym Boothem a Volkerem Zachariasem (jinak Girls Under Glass) na křídlech a elektronikem Axelem Ermesem (také Girls Under Glass, ale také třeba zvučení Project Pitchfork) na liberu. A menší publikum že by automaticky ubralo kapele energický náboj? Chyba lávky!
Bouřlivé přijetí prvních položek playlistu vykouzlilo na tváři Rodneyho nechápavý úsměv – nadšené reakce fanoušků, o kterých si mohli Project Pitchfork před třemi týdny nechat pouze zdát, přikládalo kapele neustále pod kotlem. A ta se rychle nechala strhnout. Poctivě probírala písničky z jednotlivých etap kapely, přičemž téměř dokonalý zvuk dostal pěknou facku jinak freneticky odehranými a vřele přijatými War Against Sleep a Kneel To the Boss z Ministryovské kolekce „Sex & Death“.
Rodney jako chladný narcis? Ale kdeže! Na pódiu stál rozesmátý padesátník v sáčku s kravatou, pro kterého byla přízeň publika velkou satisfakcí. Pokud si to fanoušci žádali, Rodney odzpíval i úryvek položky (např. Let’s Go To Europe), kterou kapela neměla pro dnešní den připravenu.
Protože čtveřice je ve fázi přípravy nového alba, v setu zazněly i tři ukázky novinek a nutno poznamenat, že se v playlistu nabitém „ostrými“ neztratily. Základní set ukončila letitá Moscow Idaho a bylo jasné, že se bude přidávat. Po dvou hodinách tedy dokončovala The Cassandra Complex vystoupení v euforické náladě.
Koncert, který se zpočátku jevil jako příjemné vzpomínání do doby dávno minulé, se nakonec proměnil v hlučnou dvohodinovku, které nechybělo nic – atmosféra, ani ona pověstná „výměna energie“. Kdo z váhavců do Lucerny z jakéhokoliv důvodu nedorazil, si teď musí trhat vlasy. Tak dobrý koncert jsme tu neměli možnost už delší dobu vidět ani slyšet. Slzy páně Orpheuse po závěrečné minimalistické Gunship budiž toho jasným důkazem.
Fotoreport od JiSeho z koncertu najdete v naší fotogalerii.
Komentáře
....jjjj bylo to super a zde jedno video, které jsem tam tehdy natočil: https://www.youtube.com/watch?v=Bo8B8yptG1c&feature=youtu.be
to byla nesmyslne dobra akce <3
#vzpominame
Přidat komentář