Návratová deska „The Machinists of Joy“ je důvodem, proč již brzy spatříme koncert německé industriální legendy Die Krupps po letech v Praze. Jak se samotné album povedlo, zhodnotil ve své recenzi Pavel Zelinka.
DIE KRUPPS - The Machinists of Joy
vydavatel: Synthetic Symphony (www.spv.de)
Šestnáct let museli fanoušci německé industriální legendy Die Krupps čekat na novou dlouhohrající desku a koncem loňského roku se konečně dočkali. Jürgen Engler a spol. došli v roce 1997 na albu „Paradise Now“ na konec své industriálně rockové cesty. A jak předák (dnes už jen) tria v rozhovoru, který vám již brzy na stránkách Sanctuary.cz zprostředkujeme, poznamenal, na nové kolekci nechtěl opakovat ani jednu etapu více než 30leté kariéry německé legendy.
Cílem bylo vytáhnout ze všech období Die Krupps zásadní elementy vlastní tvorby a stvořit z nich album nové. Takový pokus o "best of" esenci. A výsledek? Kapela zní na „The Machinists of Joy“ výrazně elektroničtěji. Současný sound je postaven především na temných, analogově sekvencerových linkách, riffové rockové kytaře a samozřejmě vemlouvaném Jürgenově vokálu, který se po letech znovu vrátil ve více než polovině skladeb k rodné němčině. Že by osobní nevědomá potřeba předáka, který už šest let žije trvale v americkém Austinu, vyjádřit se vlastní mateřštinou? Buď jak buď, z návratu Die Krupps budou mít radost především milovníci soundu kapely z předrockového období.
Die Krupps - Risikofaktor
I ti kytarověji zaměření fanoušci si ale nakonec přijdou na své. Ať už se jedná o Robo Sapien nebo Nocebo, vždy posluchače musí napadnout jemná spojitost s Rammstein. Je legrační si uvědomit, že když Die Krupps se svým industriálně laděným rockem slavili úspěch, dnes veleúspěšní následovníci se teprve probouzeli ze svého punkového snu a spřádali plány na debutovou desku. I z tohoto důvodu vítám elektroničtější sound, který Rammstein neevokuje.
Dalším pozitivním momentem „The Machinists of Joy“ je bonusové album, které není pouze skladištěm remixů. Kvalitu Nazis Aus Speed charakterizuje už fakt, že dostala oficiální video doprovod. Punkovka Panik s hostujícím Ericem Débrisem z Metal Urbain je minimalistickým nátěrem, který si vystačí s dvěma akordy (napadá mě příměr s výplachem/hostovačkou Ala Jourgensena na předposlední desce Front Line Assembly). Oproti tomu Sans Fin připustí do soundu Die Krupps nejen francouzštinu, zamyšlenou atmosféru, ale nakonec díky hostujícímu Geoffroye D z Dernière Volonté i emblematické neofolkově pochodové rytmy.
Obstojný je i cover skladby Industrie-Mädchen z roku 1979 (původně od punkových S.Y.P.H.) a remix Leather Strip, který klasiku Neue Helden z druhé desky kapely „Volle Kraft Voraus!“ posunula do současnější a industriálnější polohy.
Po prvotním šoku a opakovaném poslechu novinky je nutno uznat, že čekání na „The Machinists of Joy“ přineslo možná nečekaně sladké, často až hymnicky chytlavé plody.
Hodnocení: 80%
Komentáře
Že bych poslouchal jinou desku - Robo Sapien zaujme [i]kytarověji zaměřené fanoušky[/i]? Myslíte tím úžasným syntezátorovým bublavým breakem a vokoderem od 3:35 zvlášť?:-)
Ano, máte pravdu, tahle skladba má elektronickou mezihru. To ale nic nemění na tom, že to je skladba s výraznými kytarovými party a vůbec feelingem, především v refrénech.
Přidat komentář